Hvor bliver den forbandede diligence af?
Kommer den ikke fra modsatte side?
Det afhænger af, om man kommer hertil eller rejser herfra.
Jeg skal vestpå. Naturligvis. Ligesom alle andre.
-Skal De ikke det? -Nej.
Jeg rejser hjem.
Min tid her er forbi.
Det er slut.
Hvorfor siger De det?
Kilder tørrer ud.
Jeg kom herud for at stopfodre de uciviliserede med religion.
Jeg forsøgte ihærdigt.
De ville ikke tage imod. I hvert fald ikke dem, jeg mødte.
Men det kan man ikke fortænke dem i.
Der er allerede mange kristne.
Vi har ikke behov for flere.
Har De nogensinde mødt en ægte Apache-indianer?
Ja.
Og en Cheyenne-indianer?
Ja.
Shoshone?
Nej.
Comanche?
Ja.
Hvordan er de? Jeg har aldrig mødt en.
Det er svært at sige.
Nogle er forfærdelige. Andre er ikke.
Ligesom alle andre, går jeg ud fra.
Hvorfor er du her?
En ny begyndelse.
Jeg forsøger at lægge min fortid bag mig.
-Hvad mener du? -Det er hårde tider.
Hårde tider derhjemme.
Blandt andet...
...døde min kone under en fødsel.
Det er jeg ked af at høre.
Ja. Ja, det er ret hårdt.
Derfor har jeg hårdt brug for en ny begyndelse.
Jeg er ked af at sige det, men det bliver ikke nemmere her.
Det bliver lige så forfærdeligt her, bare på helt andre måder.
Ja.
Åh, Gud. Til helvede med det.
Alt det hele.
Hvor bliver den forbandede diligence af?
Nu kan det være nok.
Værsgo, sønnike.
Den giver en visse fordele.
Og Bibelen. Der mangler dog nogle sider.
De blev brugt til at tænde bål og til cigaretpapir.
Og hygiejne.
Skønne klæder. Tykt vævet.
Værsgo. Hvor er tiden blevet af? Tag det, din skiderik.
Åh, Gud!
Adios, amigo. Jeg kommer nu, Gud.
Nu kommer jeg.
Herre Gud, du almægtige.
DR. CORNENELIUS WATSON MAND-/KVINDE-/BØRN-/HESTEDOKTOR
-En øl, tak. -Vi har kun whisky.
Fint.
Tak for det.
-Hvad er der? Det er god billig sprut. -Det er godt. Det... Det er bare mig.
Er du en møgfisse?
Det er min mave af og til.
Er din mave en møgfisse?
Det kan man vist godt sige.
Undskyld.
Det var bare for sjov, min ven.
-Må jeg...? -Nej, værsgo. Værsgo.
Mange tak.
Nå, men hvad bringer dig her til byen?
Ren forretning.
-Endnu en forretningsmand. -Ser man det!
-Ja. -Hvis du er interesseret...
...skal vi have en gruppevoldtægt ude bagved senere.
Matilda.
1,50 dollar forudbetalt.
Som ny i byen er det en god måde at lære nye folk at kende.
Tak, men jeg... jeg er allerede forlovet.
Det er vist ikke kun din mave, der en møgfisse.
Du har nok ret.
Jeg leder faktisk efter en mand ved navn Fader Henry.
-Kender I ham? -Prædikanten?
Var det ham, der brækkede sig i hjørnet?
-Jep. -Vorherre bevares.
-Er I sikre på, det var Fader Henry? -Det kaldte han sig selv.
Han bar dog ikke den der krave.
Hvad hedder prædikanters krave?
Det ved jeg ikke.
Men den ser i hvert fald ikke behagelig ud.
Mit adamsæble er for stort til sådan noget. Se, hvor stort det er.
Det er godt nok stort. Se mit.
Ja, dit er også stort.
Jeg har aldrig brudt mig om, når barberen nærmede sig det.
Hvor stort er dit?
Det ved jeg ikke. Måske størrelse medium.
Ved I, hvor jeg kan finde præsten?
Nede ved stranden.
Der har han opholdt sig, siden han ankom.
Jamen, så går jeg derned og kigger efter ham.
Mange tak.
Du håber vel ikke på at blive reddet.
For så griber du det helt forkert an.
Fader Henry?
Fader Henry. Er det dig?
Mit navn er Samuel Alabaster.
Ved du, hvem jeg er?
Ja.
Fik du mit telegram?
Ja, det tror jeg.
Jeg har det lige her...
...et eller andet sted.
Der var det.
Hvorfor bliver du vred på mig, når du ved, du har en opgave?
Jamen, jeg blev... blev lidt bedugget, mens jeg ventede.
Sikke en gang vås.
Det er fandeme uprofessionelt, hvis du spørger mig.
Undskyld, mit franske.
BADEHUSREGLER
INGEN USÆDELIGHED/ INGEN DEFÆKATION/ INGEN GROVE LØJER
Hej.
-Er du blevet ren? -Ren og pæn. Ja, tak.
Det var så lidt.
Jeg trækker det fra din løn. 50 cent.
Her er 29 dollar...
...og 50 cent.
Du får yderligere 30, når vi er færdige.
Det er 60 dollar alt i alt, som det fremgår af telegrammet.
-Er vi så kvit? -Ja, fint. Vi er kvit.
Godmorgen.
Hvad er det der?
Det er en miniaturehest. Hun hedder Karamel.
Hun er ret sjælden, måske endda unik.
Hun er noget for sig.
Almindelige heste har ikke navne. De er bare... ja, du ved...
...almindelige.
-Du sagde ikke, vi skulle forlade byen. -Jamen...
...hvorfor tror du, jeg gav dig så mange penge?
Da du har begået svindelnumre-
-brutale handlinger-
-og sodomi-
-sker retfærdigheden nu fyldest.
Tårerne, du De kan ikke skjules nu
Sorgen tynger
Jeg siger farvel og drager af sted
Mødes vi mon igen? Jeg ved det ikke
Formelt set, er vi så i indianerland?
Formelt set er det hele vel indianerland.
Hvilken type præst er du?
Den almindelige type.
Jeg går ud fra, jeg stadig er neofyt.
-Er det ligesom en novice? -Det ved jeg egentlig ikke.
Det er bare en smart betegnelse. Jeg hørte det i Baltimore.
-Baltimore. Stammer du derfra? -Ja.
Jeg har aldrig været så langt østpå.
-Er det et godt sted? -Det er okay.
På samme måde som det her sted nok også vil være om 20 år.
Kom her.
Dygtig pige.
Så er... Er Karamel en slags bryllupsgave?
Ja. Hun har ønsket sig sådan en i meget lang tid.
De er ikke nemme at finde.
Hvad hedder din forlovede?
Penelope.
-Stod det ikke i telegrammet? -Nej, der stod "vordende brud".
Inden længe er hun fru Penelope Alabaster.
Hold da op. Du er en heldig mand. Hun er noget af en skat.
Hun er det mest dyrebare i hele verden.
Hun er ligesom en blomst.
Smuk, blid, spændstig hud.
Intelligent.
Sund tankegang og god til at lave mad.
God til at læse.
Endda god til at kysse og elskov.
Hvad mere kan man ønske sig?
Det lyder godt.
Jep. Og jeg ønsker blot, at det hele går godt, uden problemer.
-Den er ret flot, ikke? -Bestemt.
Du ved nok... ægteskab er et stort skridt.
Det er svært.
Og det går ikke altid, som man ønsker.
Men hun vil gerne. Det regner jeg med.
Og jeg vil også.
Det binder os for alvor sammen.
Se her.
-En pilespids? -Ja.
Og den er skarp.
Hvis du vil, må du gerne få den og give den til Penelope.
De er ret almindelige.
-Ellers tak. -Fint.
Jeg er glad for, at du rejste med mig herud.
Og jeg...
Jeg beklager, hvis der er sket misforståelser.
-Vedrørende rejsedelen. -Det er helt fint.
Jeg kan egentlig...
...godt lide at være herude. Her er...
Her er fredfyldt og...
-Det er godt for sjælen, vil jeg tro. -Du har fuldstændig ret.
Må jeg vise dig noget?
Det er en sød lille vise, jeg skrev til Penelope.
Jeg vil spille den for hende, når vi er blevet gift.
Den... Den hedder "Min skattepige".
Tik, tak
Lyder dit bankende hjerte
Synkront med mit. Det er som en smerte
Min skattepige
Jeg elsker dig
Forstår du?
Min skattepige
Du er min skattepige
Min skattepige, jeg vil kun have dig
Du er hesteskoen, der passer til min hov
Jeg behøver ikke på pigerov.
Du er min skattepige
Du er den eneste ene
Skattepige, skattepige, skattepige
Min skattepige
-Det var godt nok smukt. -Tak.
Hold da op. Du er jo en ægte troubadour.
Hold da op..
Fandens! Fandens!
Rufus!
Samuel!
Er du okay, Samuel?
Hvad skete der?
-Jeg skal lige have vejret. -Hvad skete der?
Ræk mig lige feltflasken.
Hvad skete der?
Penelope.
Hun er blevet kidnappet.
-Hvad mener du? -Fordi hun er meget værd.
Du så jo billedet af hende.
Manden, der har taget hende, er en led skiderik.
-Hvem? -Anton Cornell.
-Var det ham, du jagtede? -Nej. Det var hans bror Rufus.
Han er også en skiderik.
Jeg var nødt til at fange ham, inden han kunne nå at advare den klamphugger.
-Fik du fat i ham? -Ja.
Ja, det gjorde jeg.
Hvorfor gik du ikke til sheriffen, da det skete?
Sheriffen? Hvilken sherif? Det her er jo vildmarken.
Der er ikke nogen domsmyndighed herude.
De skal heller ikke blandes ind i det.
-Kan du ikke hyre en bande? -Lejemordere?
Tåbeligt. Det er for uberegneligt.
Jeg ønsker bare at holde lav profil.
Derfor kunne jeg ikke indvie dig i alle detaljerne.
Den her kidnapning er det værste, der nogensinde er hændt mig.
Det gør ondt, inderst inde.
Jeg har bogstaveligt talt... Jeg har mavesår.
Jeg ønsker blot at redde Penelope-
-og gifte mig med hende for Guds åsyn og leve et stille liv.
Det er vel ikke for meget at bede om.
Jeg ønsker blot, vi får det godt.
Jeg ønsker ikke al den tumult.
Men så ødelagde den skiderik det hele.
Det er jeg ked af at høre.
Fader. Lad mig stille dig et spørgsmål. Tror du på det onde?
Altså en, som er ren og skær gennemsyret ond?
-Det ved jeg ikke. -Men du er jo præst.
Lad mig sige det på en anden måde.
Har du nogensinde været rigtigt forelsket?
Og her mener jeg ikke i en upålidelig saloonskøge.
Men en evig tiltrækning.
En person, der betyder alt for en.
-Har du det? -Naturligvis.
Forestil dig, at vedkommende rives bort fra dig af det værste afskum på jord-
-alene på grund af ren ondskab.
Jeg er ikke den type, der bare sidder-
-og ser på, at alt omkring ham forsvinder.
Jeg tager skæbnen i mine egne hænder.
-Kan du ikke forstå det? -Jeg føler med dig, Samuel.
Men det her var ikke en del af aftalen.
Jeg gik med til at vie jer og kun det.
Beklager, men sådan er det.
På grund af dit kald, eller fordi du ikke tror på kærlighed?
Latterligt spørgsmål.
Tror du på ægte kærlighed eller ej?
Selvfølgelig gør jeg det, men jeg vil ikke være med til det her.
Vær nu ikke fej!
Hvor tror du, at du skal hen? Du finder aldrig tilbage på egen hånd.
Jeg er ikke kartograf, men jeg...
Jeg tager samme vej tilbage som herud.
Godt så.
Jeg vil give dig yderligere 90 dollar. Så bliver det 150.
Jeg beder dig.
Penelope er alt, jeg har tilbage.
Jeg er ikke en pistolmand! Jeg bryder mig ikke om det. Jeg er bare en mand.
Jeg er en mand, der tror på kærlighed. Så enkelt er det.
Jeg har bare brug for, at du forretter vielsen. På ordentlig vis.
Du skal bare sørge for, at vi får en god start.
Og så får du en bonus for ulejligheden. Jeg har gysserne på mig.
-Får jeg 150 i kolde kontanter? -Det lover jeg.
For pokker, jeg er overnervøs.
Har du nogensinde prøvet cakewalk?
-Nej. -Det var sådan, jeg mødte Penelope.
Jeg fik tallet seks. Men jeg sagde til hende, jeg havde tallet ni-
-for det havde hun, og jeg ville danse med hende.
Kærlighed ved første blik.
Hun havde bagt en pekantærte. Jeg lavede sjov og sagde, det var forbudt.
For vinderen får en lagkage, ikke en tærte.
Hun lo og sagde, at jeg var en sjov fyr.
Det var den bedste pekantærte, jeg har smagt.
Stands.
Vi er vist tættere på, end jeg troede.
Kom så.
Jeg er virkelig overnervøs.
Det er jeg også.
Dobbelt så meget.
Jeg er også ved at være en nervøs gom.
Det er en stor forpligtelse.
Det er for livet. Livslang forpligtelse. Og nu er der ingen vej tilbage.
Nej, det er aldrig for sent at ombestemme sig.
Det er der ingen skam i.
-Gør det, der er rigtigt for dig. -Det er uden tvivl rigtigt.
Desuden har hun brug for vores hjælp.
En mand kan ikke slippe uden om alt.
Jeg vil ikke være pessimistisk, men...
...har du overvejet, at de muligvis...
...du ved nok...
...at hun er død?
Det er ikke en mulighed. Og så snakker vi ikke mere om det.
-Der er vist ikke nogen. -De kan være hvor som helst.
Vi må være forsigtige.
Anton er en snu skiderik.
Dette er planen. Det skal gå hurtigt og uden problemer.
Vi efterlader hestene her-
-og så går vi til udkanten af skoven med Karamel, hvor I to afventer.
Jeg tæller til tre-
-og løber om bag dasset.
Derfra bevæger jeg mig videre til skjulestedet-
-hvor jeg sparker døren ind.
Og hvis Anton er derinde, skal jeg nok tage mig af ham.
Jeg løsner Penelope og hjælper hende med at flygte.
Og når kysten er klar, går jeg ned på knæ-
-og spørger, om hun vil gifte sig med mig og giver hende ringen.
Og ud af skoven dukker du op med guitar og Karamel i et tov.
Og så forretter du vielsen.
Okay.
Hvad hvis Anton ikke er derinde?
For en sikkerheds skyld må vi hellere være på vagt.
Det bør vi dog alligevel være. Vi skulle nødig udsættes for et bagholdsangreb.
Men du må beskytte mig.
Hvad mener du?
Du får Winchester-
-og jeg tager Schofield.
Jeg har sagt, jeg ikke er lejemorder!
Du skal bare beskytte mig. Okay?
-Det er for sikkerheden. -Jeg er ikke kommet for at skyde!
Nej, det ved jeg. Det ønsker jeg heller ikke.
Men husk på, at en kvindes liv står på spil.
Jeg beder dig kun om at beskytte mig.
Intet andet.
Hvis du ikke vil gøre det for min skyld, så gør det for Penelopes.
Det er hurtigt overstået.
Kan du sigte og bruge trådkors?
Ja. Du kan bare...
Vil du bede en bøn? For at ønske held og lykke?
Nej, lad os nu bare få det overstået.
-Er du klar? -Hvad?
Godt, kom så.
Åh, nej!
Dø, din onde skiderik.
Penelope! Min Penelope. Min smukke pige.
Alt er godt nu.
Det er ovre nu. Du er i sikkerhed.
Du er i sikkerhed.
Nej!
Penelope, du ved...
...du ved, at jeg altid har elsket dig af hele mit hjerte.
Og jeg...
Jeg vil spørge dig, om du vil giftes med mig.
Hvor vover du?
Jeg ved godt, vi har været igennem nogle hårde tider.
Men tiden læger alle sår.
Det kan vores også, hvis vi ønsker det.
-Ufatteligt. -Penelope...
Jeg elsker dig... og det vil jeg gøre, lige indtil jeg dør.
Din skiderik!
Dig... Jeg hader dig!
-Hvad er det, du gør, Penelope? -Jeg hader dig!
Penelope!
Hvorfor?
Hvorfor gør du det her, Penelope?
Fanden tage dig!
Hvad laver du?
-Vi var så lykkelige. -Det ved jeg.
Ja, det var vi.
-Penelope... -Du skal ikke røre mig!
Fader.
Kom her. Kom her, Fader.
-Kom så. Det er nu. -Hvem fanden er det?
Kom nu. Vent, lad mig...
-Hvem fanden er det? -Lad mig forklare.
Jeg har overvejet det her meget grundigt.
Hør nu lige på mig.
Det er Fader Henry, og jeg har medbragt ham-
-for egen regning for at vie os-
-så det kan foregå på retskaffen vis.
-Hold dig væk. -Ja, ja!
Bliv der.
-Det skal jeg nok! -Penelope! Hvad laver du?
Det er en bryllupsgave til dig. Miniaturehesten.
Jeg har givet den navnet Karamel efter din yndlingsslik.
Du elsker kransburrer.
Men det kan man ikke kalde et dyr, så jeg valgte det, der lød bedst.
Jeg vil ikke have en bryllupsgave.
Jeg ville give dig noget specielt og personligt-
-for at vise, at jeg elsker dig. Du har altid sagt, at miniatureheste-
-er det smukkeste dyr, du nogensinde har set.
-Nej. -Jo, du har!
-Nej. -Jo, i St. Louis.
Det har jeg ikke.
Jeg sagde, de så interessante ud.
-Du skal ikke lægge ordene i min mund. -Frue, hør på mig!
Jeg har ikke noget med det at gøre! Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Vent nu lidt. Du skal ikke lade mig i stikken.
Du sagde... du troede på kærligheden.
Du troede på kærligheden fuldt ud.
Der er ingen kærlighed mellem os. Lad os få det på det rene.
Jeg troede ikke, du kunne opføre dig meget værre, Samuel.
Men der tog jeg grueligt galt.
Du kan da ikke benægte...
Du kan ikke benægte, at kærligheden mellem os er meget stærk.
Det er ægte kærlighed.
En kærlighed, der går begge veje.
Den eneste kærlighed her var den mellem Anton og jeg.
-Men du tog den fra mig! -Nej! Han tog den fra mig!
-Han havde så rigeligt. -Det havde ingen.
Kan du ikke forstå det? Jeg var lykkelig her.
Jeg har aldrig været lykkeligere.
Med Anton?
Anton Cornell.
Det liderlige, bombastiske møgsvin!
Hold så din mund!
Hvorfor kan du... Kan du ikke se, at han manipulerede med dig?
Det er mig, der er offeret. Jeg kom for at redde dig.
Jeg skal ikke reddes!
-Hvorfor gør du det her, skat? -Hold din kæft!
Jeg vil aldrig kunne elske dig. Hører du?
Har du snart forstået det?
Åh, gud!
-Du sendte tvetydige signaler. -Jeg sendte ingen! Du er ren gift!
Jeg burde skyde dig!
Godt så. Så gør det dog.
Eftersom jeg er sådan et forfærdeligt menneske...
...hvis jeg er det værste menneske i hele verden...
...hvis du mener, jeg er en gang rakkerpak, og ikke et menneske...
...så værsgo, skyd mig i mit knuste hjerte.
Du er ikke det værd.
Jeg vil have, du skal leve med det, du har gjort og ødelagt-
-og det, du aldrig får.
Det skal have lov at rådne op indeni dig, så længe du lever.
Nej!
Fanden tage dig!
Hvad glor du på?
Han sagde, du var blevet kidnappet, og at du var hans forlovede.
Han ville redde dig-
-og jeg skulle vie jer for Guds åsyn.
Mere ved jeg ikke. Jeg sværger ved Jesus Kristus.
Jeg er bare en dum neofyt-præst, der ville hjælpe.
Jeg står ikke i ledtog med ham.
Jeg er lige så overrasket som dig. Jeg stolede på ham.
Hold kæft, med mindre jeg beder dig tale.
Er det forstået?
Eftersom du kan forrette vielser-
-går jeg ud fra, du også kan forrette en begravelse. Er det korrekt?
Det vil jeg mene, frue.
Er det her dybt nok, frue?
Det skal være dybere. Så dyrene ikke kan få fat i ham.
Hvad med Samuel?
De må gerne æde ham. Jeg er ligeglad.
Hvad så nu? Begynder jeg eller du?
Du må gerne begynde.
Anton...
Du var en god mand. Jeg elskede dig meget højt.
Langt højere end jeg har ord for.
Det nager mig indeni, at vi aldrig bliver gamle sammen-
-eller får lov at dele endnu en dag sammen...
...stifte familie og åbne en kobbermine.
Jeg vil aldrig glemme dig, min elskede skat.
Og må du oppe i himlen finde en smule trøst...
...i at Samuel rådner op i helvede.
Hvor er resten af siderne?
I mit hoved.
Det gør det mere oprigtigt.
Fortsæt bare.
Jeg siger eder, jeg siger eder
Her hviler Anton...
...Cornell.
Her hviler Anton Cornell.
Han var en tapper og nobel mand.
Og ægtemand.
Han fortjente ikke at dø på den her måde.
Det er en værre gang forbandet redelighed.
Og det hele er Samuel skyld.
I alt det helliges navn-
-må han, Anton Cornell...
...hvile i fred...
...for evigt. Helt og aldeles.
Aske til aske, støv til støv og så videre og så videre. Amen.
Amen.
Hvad har du gang i?
Han skyldte mig dem her. For at forrette vielsen.
Hvis du vil have halvdelen, må du gerne. Du må også få ringen.
Jeg vil slet ikke have noget.
Hvad så nu?
Jeg har fået nok af det her sted.
Jeg skal videre.
Og hvad med mig?
Hvad mener du?
Frøken Penelope?
-Hvad? -Frøken Penelope, jeg...
Jeg er den generte type.
Eftersom dasset er optaget-
-vil jeg gerne have lov til...
...at forrette min nødtørft i skoven, et så diskret sted som muligt.
-Er det i orden? -Nummer et eller to?
Hvis du skal tisse, kan du gøre det her.
Nummer to.
Fader?
Hvis det er sprut, må jeg så få en tår?
Jeg har virkelig ondt.
Du er slet ikke prædikant, er du vel?
Det er til medicinsk formål.
Ingen spyt i den, tak.
Er vi på vej til byen?
Det går jeg ud fra.
Så får jeg dig måske klynget op.
Hvis det er det, du vil, kan du bare slå mig ihjel.
Jeg vil ikke kæmpe imod.
Stop lige.
Bliv her.
Jeg holder øje med dig. Ingen julelege.
Er du okay, frøken Penelope?
Jeg mærker din dybtliggende smerte.
Jeg forstår godt, hvor hårdt det må være for dig.
Jeg lider selv.
Jeg slås med mine egne dæmoner.
Du forstår det overhovedet ikke.
Jeg vil gerne hjælpe, hvis du ønsker det.
Jeg bliver nødt til at sige, at du er en sand skønhed.
Ligeså guddommelig...
...og fin og smuk som en blomst, som Samuel sagde, du var.
-Skulle det være et kompliment? -Nej, nej. Sådan er det ikke...
For jeg har ikke brug for din trøst. Er det forstået?
Okay, okay.
Så smut, inden jeg skyder knoppen af dig.
Okay.
Og tag dynamitbæltet på igen.
Jeg vil ikke have dynamitbæltet på.
Jeg skal nok tage dynamitbæltet på.
Hvor er Karamel?
-Det ved jeg ikke. -Der er rovdyr herude.
Karamel!
-Karamel! -Karamel!
Karamel!
Karamel?
Karamel!
Der er hun!
-Er hun okay? -Jeg ved det ikke, men det tror jeg.
Penelope!
-Rufus. -Jeg fandt ud af, du gemte dig herude.
Jeg opsnusede dig.
Forsøger du at undgå mig?
Hvad i helvede snakker du om? Selvfølgelig ikke.
-Hvad er der sket med dig? -Hvad fanden tror du?
Samuel?
-Hvornår? -Han smed mig ned i en gletsjerspalte.
Han efterlod mig der.
Der var hul i mit hoved. Myrerne ville drikke mit blod.
Forbandede myrer. Hvad har jeg gjort dem?
Lad mig se på dig.
Du vidste, hvad der var sket med mig, ikke sandt?
Har du nogen idé om, hvad jeg har været igennem?
Anton er død, ikke sandt?
Det gør mig ondt.
Jeg så graven.
Godt nok kan jeg ikke læse, men jeg ved, hvordan bogstavet "A" ser ud.
Jeg kan trøste dig med, at Samuel også er død.
Og han er i helvede.
Men din bror befinder sig i himlen på en stor hvid blød sky.
Det hele er din skyld.
Du er bare en forbandet sort enke, ikke sandt?
Du ødelægger alt.
Jeg forstår godt, at du er såret og vred-
-men du skal ikke tale sådan til mig!
Tag jer ikke af mig. Fortsæt bare.
Kom herud, din store kujon.
Hr. Hør her, hr.
Som præst kan jeg forsikre dig om, at ingen af os ved noget.
Hold din kæft! Du stod i ledtog med Samuel.
Jeg ved godt, hvad der foregår. Det er et stort komplot.
Rufus! Fald nu ned og kom til fornuft.
Er du klar over, hvor højt min bror elskede dig?
-Jeg troede, I var forelskede. -Det var vi!
Hvorfor fortalte du så Samuel, hvor du var?
-Det var jo ikke meningen. -Det gjorde jeg ikke!
-Hvorfra skulle han ellers vide det? -Det ved jeg ikke!
Jeg havde ikke set ham i næsten to år!
Jeg havde aldrig troet, han ville komme.
Hvorfor omgås du så hans bande?
-Der er ingen bande! -Jeg er ikke en del af hans bande, hr.!
-Jeg er ikke bande-typen. -Vrøvl!
Hvad er du for en ringe prædikant?
Rufus. Fald nu ned og hør efter.
Min storebror er død, og det er din skyld.
Du er ikke den, jeg troede, du var.
Du svigtede mig. Du svigtede Anton.
Anton og jeg havde vores problemer, som alle andre par-
-men jeg elskede din bror meget højt.
Og vi havde et skønt forhold.
Er det snart sivet ind?
Rufus. Det er sandt, hvad hun siger.
-Det er Samuels skyld. -Hold så kæft, prædikant!
Rufus!
Du ved godt, hvad vi bliver nødt til nu?
-Hvad? -Ja, altså...
...når en kvinde bliver enke...
...er det...
...er det normalt, at hun gifter sig med...
...broren til afdøde.
De der myrer har da vist fået dig ned med nakken.
For du er jo skingrende skør!
-Det er præriens lov. -Nej, det er ikke, Rufus.
Der er ingen lov, intet komplot, og vi skal ikke giftes.
Jamen, jeg har en peberbøsse, der mener noget andet.
Det er naturens gang!
Og prædikanten her kan forrette vielsen, så det er legitimt.
Derefter hænger jeg ham på den hævnagtige måde.
Og så kan du og jeg begynde et nyt liv-
-og videreføre planerne om kobberminen.
-Rufus... -Rejs jer op med hænderne i vejret.
Jeg mener det! Ingen julelege.
Godt, lad os se.
Fandens også. Ved I, hvordan man gør?
-Jeg kan ikke lave knob. -Rufus. Hold nu op.
Det kommer ikke til at ske.
For helvede også.
Hvis ikke, kan jeg lige så godt skyde jer begge to.
-Det har været et helvede for mig. -Jeg venter barn!
Vidste du det?
-Nej, du gør ej. -Jo, jeg gør.
Hvis du skyder mig, skyder du også din slægtning.
Hvordan vil du have det med det?
Hvordan kan jeg vide, det er en ægte slægtning?
Jeg magter ikke at blive ved med at fortælle dig-
-hvor højt jeg elskede din bror. Du ved det, og du så det.
Hvis du bliver ved med at være i tvivl om mine følelser-
-kan du skride ad helvede til.
Jeg vil ikke såre dig, men du skal ikke skyde skylden på mig.
Denne mand var blot en latterlig lokkedue-prædikant.
Hvis du tror, at jeg har noget med det at gøre-
-er du den største tåbe, der findes.
Jeg skal ind til byen og tilses af en doktor.
Nu lader du os begge to gå uden ballade.
Du tager hjem til dig selv-
-malker din ged og starter på en frisk alene. Er det forstået?
Nu får vi det bedste ud af den her forfærdelige situation.
Ved du, om det er en dreng? Eller en pige?
Jeg ved det ikke.
Jeg har altid ønsket mig at blive onkel.
Rufus!
Hvordan...?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg har ikke gjort noget. Du er min svoger.
Du har altid været så forbandet smuk.
Som en fersken.
Anton fik altid fersknerne.
Jeg måtte nøjes med pærer.
Ovenikøbet de rådne.
Er du okay, frue?
Hvem fanden er du? Hvorfor gjorde du det?
Mit navn er Zachariah Løbende Bjørn.
-Jeg gjorde det, fordi du var i fare. -Jeg havde styr på det.
-Han ville bare redde os, Penelope. -Jeg skal ikke reddes!
Værsgo, frue.
Mange tak.
Dette...
...er min personlige grænse.
Hvis I prøver på noget, kommer I til at fortryde det.
Det var noget af det møreste proviant, jeg nogensinde har smagt.
Tak.
Du har vel ikke noget ildvand?
Jeg kunne godt drikke lidt.
Nej.
Den hvide kvinde... er hun optaget?
Det går jeg ud fra. Så at sige.
-Hun har en personlig grænse. -Jeg forstår.
Jeg har faktisk aldrig før mødt en ægte indianer i vildmarken.
Eller nogen noble uciviliserede.
I dag er din heldige dag.
Hvilken stamme hører du til?
Må jeg gætte?
Nej.
Jeg forstår. Så forbliver det også helligt.
Jeg har et forslag.
Jeg sidder her foran dig som en tom beholder.
En sjæleløs neofyt med blegansigt.
Jeg beder dig hermed om at føre mig væk...
...til det sted, du kalder hjem.
Hvad end det er en tipi, indianerhytte, hule eller andet-
-hvor du kan lære mig dit modersmål-
-og viser mig jeres ældgamle traditioner-
-og indvier mig i, hvordan du og dit folk gør.
Så vil jeg være dig evigt taknemmelig.
Og...
...jeg tror, det vil være en win-win-situation for os begge to.
Vi behøver ikke sige det til den hvide kvinde.
Vi kan tage af sted nu, mens det er mørkt.
Jeg har noget til dig.
En pilespids.
Hvad er der galt med dig?
Jeg har brug for en ny begyndelse.
Jeg vil endda lade dig skalpere mig.
Hvorfor skulle jeg dog gøre det?
Det ved jeg ikke.
Jeg har desperat brug for en ny chance.
Lad os sove på det.
Okay. God idé.
Rejs dig.
Indianeren red herfra før daggry. Han tog din og Rufus' hest med sig.
Og mit muldyr.
Pokkers også.
Sikke noget møg.
-Hvorfor gjorde han det? -Er du egentlig en rigtig prædikant?
Ikke i traditionel forstand.
Men jeg har hjertet på rette sted.
Er det rigtigt, at du venter barn?
Nej.
Og det skal du ikke blande dig i.
Jeg ville ønske, jeg gjorde.
Vi er nået til det sted, hvor vores veje skilles.
Nu?
Jep.
Jeg har fået nok.
Vil du have mig til at ændre mening?
Nej.
Tager du Karamel med?
Nej.
Jeg ved godt, jeg ikke ved alt.
Men jeg ved dog, hvad jeg er i stand til at klare.
Undskyld.
Penelope! Vent lige!
Penelope!
Jeg beder dig!
Penelope. Jeg står her og tænker, "Hvad skal jeg nu gøre?"
-Hvor skal jeg gå hen? -Det er ikke mit problem.
Ja, men så ser jeg på dig og tænker, at du må have det på samme måde.
Jeg kom hertil for at starte på en frisk.
Men det er så fandens svært-
-så fandens lidet indbydende, og så fandens ensomt.
Se bare på al den uopdyrkede land.
Det er jo umuligt at møde nogen herude.
For slet ikke at tale om en, man kan stole på.
Jeg savner inderligt en, der vil elske mig.
Men i endnu højere grad-
-savner jeg en, jeg kan give min kærlighed videre til.
I lyset af de grusomme omstændigheder, der binder os sammen-
-er det så utænkeligt, at vi to kunne prøve at få det til at lykkes-
-i disse barske omgivelser?
Min kone døde under en fødsel.
Jeg ønsker blot kærlighed.
Kærlighed og overlevelse.
Det er du ikke den eneste, der gør.
Tekster af: BTI Studios Oversat af: Lene Bundgaard